25.000
Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 03.04.2008
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Cromwell, Newton, Jörö, Crabman, jukoliste, jortonki, -
IsoD, sami83fin, Nerola ja DickJohnson.
Oikoluku: Cromwell.
LARS AND THE REAL GIRL
Tulin kutsumaan sinut aamiaiselle.
En voi tulla. Minun on mentävä kirkkoon.
Kirkon jälkeen sitten.
Tulisit nyt. Emme ole nähneet sinua pitkään aikaan.
Kiedo tämä ympärillesi.
En halua pienen vauvasi sairastuvan.
Ulkona on niin kylmä.
- Tulisit nyt. - Hyvä on.
Varmasti?
- Tuletko varmasti? - Tulen.
- Hienoa. - Kiedo se kunnolla ympärillesi.
Nähdään.
Olet minulle viisi dollaria velkaa.
En, ennen kuin hän istuu pöydässä. En ole vielä mitään velkaa.
Jotain on vialla. Olen huolissani.
Sanot jatkuvasti noin. Luulen, -
että äidinvaistosi alkavat herätä.
Maailmassa -
on lukemattomia kirjoja koskien lakeja.
Mutta koko tässä maailmassa on vain yksi Herra.
Meidän ei tarvitse koskaan kysyä: "Herra, mitä minun pitäisi tehdä?"
Hän on kertonut meille, mitä tehdä.
"Rakastakaa toisianne."
Ystäväni. Se on todellinen oikea laki.
Rakkaus on Jumala työssään.
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen läsnäolo olkoon kanssanne nyt ja aina.
- Aamen. - Aamen.
- Rouva Gruner, haluaisitteko apua? - Kiitos, kultaseni.
On minun vuoroni viedä nämä sairaalaan.
Olet mukavan näköinen mies, Lars.
- Missä on tyttöystäväsi? - Ei minulle ole.
Oletko homo? Lapsenlapseni on, tiedän homoista kaiken.
Minä en ole homo, joten...
Älä kuitenkaan viivyttele liikaa, se ei ole hyväksi.
Tässä.
Anna tämä jollekulle mukavalle henkilölle. Alkajaisiksi.
Hei, Lars.
- Varmaankin näemme huomenna töissä. - Aivan. Selvä. Hei.
Karin, veljeni on 27-vuotias. Ehkä hän haluaa olla yksin.
- Ei hän sitä halua. - Niinkö?
Häivy. Mistä sinä sen varmaksi tiedät?
Koska ihmiset eivät ole sellaisia.
Siellä hän on.
Lars! Sinä lupasit!
- Onko tuo normaalia? - Viisi dollaria.
- Huomenta. - Huomenta, Cindy.
Oliko sinulla mukava viikonloppu?
Se uusi tyttö on aika söpö, vai mitä?
Sinä ja Margo! Mitä ajattelet?
Lars, sinun on nähtävä tämä!
En oikein ole pornotuulella tänä aamuna.
Ei tämä ole pornoa.
Hyvä on, on tämä. Mutta katso nyt.
Pidätkö? Se on täyttä tavaraa.
Jos hänen painonsa on 56 kiloa, niin silloin se on 56 kiloa.
- Ihanko totta? - Tämä on täysin räätälöitävissä. On erilaisia päitä ja osia.
Voit luoda itsellesi naisen.
Lars...
- Lars! - Mitä?
Ne ovat anatomisesti muotoiltuja.
Aiotko ostaa itsellesi yhden?
Kunpa voisinkin. Katso niiden hintaa. Minulle jo Xbox on liikaa.
Huomenta.
- Huomenta! - Hei! Huomenta!
Margo on täällä! Hurraa!
Voitko panna kuulokkeet korvillesi?
Koska me olemme ainoat järveltä, ajattelin, että voisimme kulkea kimppakyydillä.
Lars, tänään on sinun vuorosi keittää kahvit.
Tiedätkö, mikä sinun ongelmasi on? Olet liian päällekäyvä.
- Rauhoitu vähän. - Ole hiljaa.
Pysähdy! Seis!
Karin! Mitä?
Haluamme sinun tulevan päivälliselle.
Tuletko?
- Pelästytit minut. - Anteeksi.
- Pelästytit minut. - Voi, kultaseni, anteeksi.
- Ei se mitään. En voi. - Mikset?
Mikset? Lars, me kaipaamme sinua.
Toin töitä kotiin, joten minun on... Joudun hankaluuksiin.
- Et tuonut. - Kuulitko? Puhelimeni taisi soida.
Odota nyt. Lars. Pysähdy!
- Tule nyt, ole kiltti. - Minulla on muita suunnitelmia.
- En voi. - Lars, meillä on lohta ja kirsikkapiirakkaa.
- Voisitko päästä minusta irti? - En.
Hyvä on.
- Etkö syö enempää? - En. Tämä oli herkullista. Kiitos.
Älä. Istu vain alas. On minun vuoroni.
Te pojat voitte puhua.
Karin on huolissaan sinusta. Hän luulee, että sinulla on ongelmia, -
koska vietät niin paljon aikaa yksinäsi.
- Kaikki on hyvin. - Niin minäkin sanoin.
Sanoin tarkalleen noin.
Isä oli vähän samanlainen, joten...
Hän ei halunnut ketään ympärilleen. Se on eri asia.
Tuo ei ole totta.
Hyvä on. Ehkä sen jälkeen kun äiti kuoli, -
mutta et edes tuntenut häntä ennen sitä.
Olisit voinut kyllä tuntea, mutta sanon vain...
Karin ja minä haluamme, että muuttaisit tänne.
- Ei teidän tarvitse. Kiitos vain. - Talo on puoliksi sinun.
Tiedän, mutta näin on hyvä.
Kunhan ehdotin.
- Hyvää yötä. Nuku hyvin. - Hyvää yötä.
Odota. Tässä on hieman ruokaa, mitä jäi.
- Onko teillä peittoni? - Kyllä, se on...
Minä haen sen. Ota nämä.
Tulen kohta takaisin.
Se on kaunis peitto.
Gus sanoi, että äitisi teki sen sinulle kun hän oli raskaana.
Hänen on täytynyt rakastaa sinua hyvin paljon. Kuten mekin.
- Oletko vihainen minulle? - Tuleeko hän?
- Tässä tämä. Hyvää yötä. - Kiitos. Hyvää yötä.
Mitä? Me puhuimme. Hän on kunnossa.
KUUSI VIIKKOA MYÖHEMMIN
- Haloo? - Hei, Lars. Karin täällä.
Sinulle toimitettiin juuri iso laatikko. Se on tallissa.
- Selvä, kiitos. - Hei, hei.
Kiitos.
Onpa hieno villapaita.
Tule sisään.
Pyytäisitkö Karinin ovelle?
- Karin! - Niin?
Tule ovelle. Lars on täällä.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Hän tekee jotain...
Se on hyväksi hänelle.
Mitä kuuluu?
Minulla on vieras.
- Onko sinulla... - Tallissa? Nytkö?
- Kyllä. - Vieras?
Sehän on hienoa.
- Hän ei ole täältä. - Nainen?
Mistä tunnet hänet? Missä tapasitte?
- Internetissä. - Kaikki tapaavat nykyään siellä.
Tuo on loistavaa!
Hän ei puhu kovin hyvin englantia.
Ei se haittaa. Se on samanlaista kuin erään työkaverini kanssa.
Ei sillä ole väliä.
Hän on pyörätuolissa, enkä halua, että hän tuntee olonsa kiusaantuneeksi siitä.
- Ei se haittaa. - Hyvä on.
Minun on kysyttävä tätä teiltä. Tiedän, että tämä on iso pyyntö.
Hän on erittäin uskovainen, ja koska olemme molemmat nuoria ja naimattomia, -
niin meistä ei tunnu oikealta yöpyä kahdestaan tallissa.
Ei. Majoitamme hänet vaaleanpunaiseen huoneeseen.
- Hän voi nukkua täällä. - Vaaleanpunaisessa huoneessa?
Siellä on myös uusia pyyhkeitä.
Anna meille puoli tuntia aikaa, niin valmistamme sen ja laitamme jotain uuniin.
- Hieno homma. - Laitetaan paikat valmiiksi.
No niin, aloitetaan.
Se on...
Te hiljaiset tyypit... Tiedäthän, mitä heistä sanotaan.
Tuo on hienoa. Nähdään kohta.
Bianca on lähetystyöntekijä. Tai oli. Anteeksi.
Nunnat kasvattivat hänet. Nyt hän viettää sapattivapaata voidakseen kierrellä maailmaa.
Eikö olekin upeaa?
Hän on ujo.
Olet sinä...
Kaikki on hänelle niin uutta. Eikö niin?
- Oletko nälkäinen? - Meillä on kova nälkä.
Gus, tulisitko auttamaan minua keittiöön?
Mitä mieltä olet?
Tiedän.
Hän on järjiltään.
Eikö vaikutakin hullulta? Hän on hullu!
- Mitä teemme? - En tiedä.
Hänet on varmaan vietävä sairaalaan. Ei minulla ole varaa siihen.
Karin, en voi uskoa, että pikkuveljeni on hullu!
- Ryhdistäydy. - Miten voin...
- Rauhoitu! Rauhoitu heti! - Hän puhuu nukelle!
- Pääsemme tämän ylitse. - En tiedä, miten se onnistuu.
En minäkään, mutta sinun on oltava rauhallinen.
- Ymmärrätkö? - Ymmärrän.
- Olen pahoillani. - Ei se haittaa.
Karin, tyttö ei syö!
Ette usko tätä.
Se on raivostuttavaa. Bianca on tropiikista.
Hän on brasilialainen.
Puoliksi brasilialainen, puoliksi tanskalainen, aivan niin.
Hänen matkatavaransa varastettiin.
Hänen pyörätuolinsakin vietiin.
Sehän on hirveää.
Niin on. Voitko uskoa, Gus?
- Kyllä, voin uskoa. - Niin.
Tulen siitä vihaiseksi.
Pyytäisin palvelusta. Olen varma, että Karin suostuu.
Karin, voisitko lainata Biancalle vaatteita? Hänellä ei ole omia.
- Voisitko? - Emme taida olla samaa tyyppiä, Lars.
Ei se haittaa, -
koska Bianca ei välitä pinnallisista asioista.
- Toki. - Hyvä niin.
Sanoinhan. Kiitos.
Tämä oli äitini huone.
Gus ja Karin ovat käytävän toisessa päässä, jos tarvitset jotain.
Minä olen autotallissa.
Tiedät sen. Mitä muuta?
Pyyhkeesi ovat uudet, kiitos Karinin.
- Lars, meidän pitäisi mennä nukkumaan. - Hyvä on.
Pieni hetki.
Olen niin iloinen, että viimeinkin olet täällä.
Nyt heti...
Hyvää yötä.
Odota! Gusilla oli hyvä idea.
Häntä huolestuttaa Biancan terveys.
Matkustamisen ja ilmaston vaihtumisen takia.
Se on stressaavaa.
Tilaan huomiseksi ajan tohtori Bermanille.
- Aikaisen ajan. - Menemme kaikki.
Niin. Muistathan Dagmarin?
- Onkohan se hyvä idea? - On. Meidän pitäisi tehdä niin.
- Se on hyvä idea. Olinkin menossa - - Mennään nukkumaan.
ostamaan pyörätuolia.
- Hyvää yötä. - Öitä.
Nähdään huomenna.
Voi luoja.
Natasha karkasi Moskovasta, koska hänet pakotettiin strippaamaan mafialle.
Nyt hän haluaa amerikkalaisen miehen, jota rakastaa.
Midori jätti hyväpalkkaisen työpaikan Tokiossa, koska oli tyytymätön naisena.
Tammy lopetti lukion liittyäkseen rodeoon.
Oletko sinä juuri se cowboy, joka kesyttää tämän villin varsan?
Lääkäri neuvoo, mitä tehdä.
- Tarvitsemme kallonkutistajaa. - Hän on myös psykologi.
Hän sanoo, että näin pohjoisessa on oltava.
Mitähän ihmiset ajattelevat?
Emme voi murehtia sitä.
Niin.
Tuolla isäni oli töissä.
Isämme.
Tuo on kirjasto. Minulla on kirjastokortti, voit lainata sitä.
Itse asiassa minun on lainattava kirjat, mutta kerro, mitä haluat.
Itse asiassa en tiedä. Gus?
Mitä isä teki?
Vesi ja voima.
Minä olen töissä koululaitoksella.
Kaipaan kaikkia, mutta kotona on paljon tehtävää.
Menen takaisin heti, kun vauva on tarpeeksi vanha ja...
Tietysti.
Valitut Palat, -
Elämää keskilännessä vai Talo maalla?
Sen minäkin olisin valinnut.
Hänen verenpaineensa on alhainen.
- Onko se vakavaa? - Voi olla. On vain odotettava.
Kaikki hyvin.
Minullakin on varmaan alhainen.
Sinun pitää tuoda hänet tänne joka viikko erityishoitoon.
Voitko tehdä sen?
Onko se tarpeellista?
- On. - Hyvä on.
Mitä mieltä olet? Jos hän sanoo, niin meidän pitäisi.
- Selvä on. - Voit sopia asiasta Joannan kanssa vastaanotossa.
Hienoa, että pääsen tutustumaan sinuun, Bianca.
- Karin, hän kuuluu sairaalaan. - Ei!
- Garth-setäni meni sinne eikä enää palannut. - Lars kaipaa enemmän apua kuin voimme antaa.
- Sanoin, että jokin on vialla, muttet kuunnellut! - Saanko keskeyttää?
Onko Lars toiminut normaalisti? Onko hän käynyt töissä, peseytynyt ja pukeutunut?
Ainakin toistaiseksi.
Onko hänellä ollut väkivaltaisia kohtauksia?
Ei koskaan. Hän on herttainen eikä koskaan edes korota ääntään.
- Hänet pitää saada kuntoon. Pystytkö siihen? - En tiedä, Gus.
Hän tuskin on psykoottinen tai skitsofreeninen.
En usko, että tämän aiheuttavat geenit tai löysällä olevat ruuvit.
Mitä hittoa sitten on tekeillä?
- Hänellä on ilmeisesti harhakuvitelma. - Harhakuvitelma?
- Mihin hän harhakuvitelmaa tarvitsee? - Siitä meidän on otettava selvää.
Hän on saattanut kärsiä siitä jo pidemmän aikaa.
Emme kai vain tajunneet sitä.
Onko lähipiirissä ollut viime aikoina suuria muutoksia?
Kaikki on muuten ennallaan, paitsi että Karin on raskaana ja Lars sekaisin.
Tämä ei välttämättä ole huono asia.
Se, mitä me kutsumme mielisairaudeksi, ei aina ole pelkkä sairaus.
Se voi olla viestintäkeino, tapa saada jotakin julki.
- Sehän upeaa. Milloin se menee ohi? - Sitten, kun hän ei enää tarvitse sitä.
Kuinka voimme olla avuksi?
- Eläkää mukana. - Ei käy. Se on...
Hyvänen aika! Ei onnistu.
Pitäisikö teeskennellä, että hän on oikea? En pysty siihen.
Hän on oikea.
- Hän on naapurihuoneessa. - Ymmärrän kyllä.
En suostu siihen.
Et pysty kuitenkaan muuttamaan hänen mieltään.
Biancan saapumiselle on jokin syy. Tässä ei oikeastaan ole vaihtoehtoja.
Hyvä on sitten. Tehdään niin, mitä se sitten vaatiikin.
Aivan. Kaikki nauravat hänelle.
Ja teille.
Hän rakastaa lapsia.
- Otatko lisää kahvia, Lars? - Kyllä, kiitos.
Haluatko nähdä hassun ilmeen?
Haluaako Biancakin?
Haluaa.
- Ole hyvä. - Kiitos, Karin.
Entä Gusille? Eikö?
Tietenkin.
Etkö aio mennä töihin tänään, Gus?
- En voi kovin hyvin. - Voi ei.
- Bianca voi auttaa. Hän on sairaanhoitaja. - Eikä ole.
Hän ei ole sairaanhoitaja, koska hän ei ole ihminen.
Hän on iso, muovinen hökötys.
Se on uskomatonta.
Kuulitko tuon?
Bianca sanoi, että Jumala loi hänet auttamaan ihmisiä.
Oletko sinä myöhässä? Töistä?
Minä tosiaan olen myöhässä. Minun täytyy mennä.
- Tarkistan myöhemmin tilanteen. - Selvä on.
- Onhan sinulla työnumeroni, Karin? - On.
Halusin vain kertoa, kuinka kauniilta näytät tänään.
- Toivottavasti vointisi paranee, Gus. - Sitä minäkin toivon.
- Kiitos aamiaisesta. - Mitä tuosta.
- Täytyy mennä. Hei sitten! - Nähdään taas!
Pitihän sitä yrittää.
Mitä nyt?
En oikein tiedä...
Totta se on. Olemme vain tuijottaneet omaa napaamme.
Tämä ei voi ole minun syytäni.
Tulehan, Bianca. Soitetaan pari puhelua.
- Huomenta, Cindy. Näytät kauniilta tänään. - Kiitos. Herra Päivänsäde.
Tuleehan tämä etuajassa, mutta tiedät, miten innoissani olen näistä asioista.
Missä ne ovat? Tiedän, että otit ne.
- Veit ne kostoksi. - Kostoksi mistä?
- Tekorotasta, jonka panin laatikkoosi. - Ai, siitä.
Lars, minulta on kateissa kolme toimintafiguuria.
- On sinun vuorosi keittää kahvia. - Kuuntele nyt, Margo.
Ne toimintafiguurit ovat minulle tärkeitä. Ne ovat hyvin arvokkaita.
Jos ne eivät pian ole pöydälläni, pehmonallesi saa varoa selustaansa.
Palautan ne kyllä. Yhden kerrallaan.
- Aiotko tulla Cindyn juhliin? - En.
Toivoin todella, että tulisit.
- Saatan tullakin. - Se olisi mahtavaa!
Voisinkohan ottaa tyttöystäväni mukaan?
Kyllä kai. Minä ainakin tuon seuralaiseni.
- En tiennyt seksinukkeja olevan olemassakaan! - Niitä kutsutaan Barbaroiksi.
- Näin kaapelitelevisiossa erikoisohjelman. - Oletko tosissasi, että Biancalla on...
Hän on todellakin vain yksi tytöistä. Anteeksi.
Mies osti pumpattavan Barbaran, ja alkaessaan nuolla rintoja, -
- se puhkesi ja lähti lentoon. - Ei takuulla!
Onko hänellä siskoa?
Olisipa minullakin nainen, joka ei osaisi puhua.
Ei se ollut noin hauskaa.
Emme halua olla missään tekemisissä hänen kanssaan. Hän on kultainen vasikka.
- Tiedämme kyllä, mitä sille tapahtui. - Lars ei palvo häntä. Hehän vain tapailevat?
- Nuorilla ei ole nykyään tahdonvoimaa! - Lars on sairas. Sairas.
Halusimme puhua kanssanne toivoen, että voisitte hieman tasoittaa polkua.
- Jos voisitte yrittää ymmärtää... - Hän on mukava mies.
- En edes tiedä, miksi olemme täällä. - Herraisä! Mitä sitten?
Sally, serkkusi pukee kissojansa mekkoihin.
Hazel, veljenpoikasi antoi rahansa ufo-yhdistykselle.
- Arnie, kaikki tietävät ensimmäisen vaimosi olleen näpistelijä. - Eikä ollut!
Miksi hänellä oli korvarenkaani kun hänet haudattiin?
- Riittää. - Tällaista tapahtuu.
Lars on hyvä poika.
- Voitte luottaa minuun. - Kiitos, rouva Gruner.
Ei kai Lars ole tuomassa häntä kirkkoon, pastori Bock?
Kysymyshän kuuluu:
Mitä Jeesus tekisi?
Haluaisin toivottaa tervetulleiksi -
tänään kirkkoomme saapuneet uudet vieraat.
Bianca, hienoa nähdä sinua. Lars, Herran siunausta.
- Kiitos paljon. - Ole hyvä.
- Varo hieman. - Varovasti, varovasti.
- Bianca, nämä ovat sinulle. - Kiitos.
Bianca, hän on ystäväni rouva Gruner.
Hän vaikuttaa ihastuttavalta.
Ne ovat kauniita. Ne eivät ole aitoja, joten ne säilyvät ikuisesti. Eikö olekin kätevää?
Tule takaisin!
Mennäänpä. Varo päätäsi.
Varo! No niin!
Oletko mukavasti? Haen tuolin.
Laittaisitko hänelle turvavyön? Bianca, Gus laittaa sinulle turvavyön.
Laita tämä hänen jaloilleen. Hän vilustuu muuten. Kiitos.
Kiitos, Gus.
Minne olette menossa?
Odota hetki.
Hän ei tiedä. Se on salaisuus. Mutta voin kertoa sinulle.
Hän kyselee kaiken aikaa oppiakseen tuntemaan minut, -
joten ajattelin viedä hänet järvelle, jossa tapasimme leikkiä.
- Muistatko sen? - Kyllä. Kuulostaa mukavalta.
Meidän on mentävä. Olen tulossa! Miksi huudat?
Gus ystävineen kävi täällä kaiken aikaa.
Kesäisin he kalastelivat ja pelasivat jääkiekkoa talvisin.
Varo päätäsi.
Perillä ollaan.
Tämä oli puumajamme. Köysi on täällä.
Ja tikapuut.
MIELISAIRAUS HARHAKUVITELMA
R on ruusu jonka multa saat
A sä armain olet aina vaan
K niin kallis, kallisarvoinen oot mulle
A, ainoastaan sulle nyt ja aina
S, mun sydämeni sulle lyö
Rakkaus on täynnä tunteita
Kaksi sydäntä kun...
Sinun pitäisi nähdä minut pilkkomassa puita.
Olen todella hyvä siinä.
Olen pahoillani.
En malttanut odottaa. Halusin nähdä, kuinka hän voi.
Hänen on levättävä hoidon jälkeen. Lepo on välttämätöntä.
Pidätkö minulle seuraa? Lars?
Pidätkö minulle seuraa?
Tiedätkö, montako hoitokertaa hän tarvitsee?
En tiedä. Se on pulmallinen sairaus.
Voisi olla hyväksi saada hänestä lisää tietoja.
- Vanhemmista... - He kuolivat hänen ollessaan pieni.
- Ei ole reilua. - Niin, mutta...
Hän ei sääli itseään. Bianca haluaa vain olla normaali, -
ja että häntä kohdellaan siten.
- Mukavaa. Ihailen sitä. - Niin minäkin. Onko hän miehesi?
- Kyllä. Hän kuoli. - Voi ei.
Olen pahoillani.
- Onko sinulla lapsia? - Ei.
Olet varmasti yksinäinen.
Joskus olen niin yksinäinen, että unohdan mikä päivä on -
tai kuinka nimeni kirjoitetaan.
Entä sinä?
Olet hauska.
Mitä eroa on harhakuvitelmalla ja aistiharhalla?
Siinä on vastakkain väärä havainto ja väärä luulo.
- Siis kun Moose ajattelee, että FBI on hänen perässään. - DEA.
- INS. - IRS, ATF ja AAA.
- Se olisi harhakuvitelmaa. - Ne ovat meidän kaikkien perässä.
Isäni kertoi minulle, -
että puu lämmittää kolme kertaa.
Ensin kun puu kaadetaan. Toisen kerran kun se pilkotaan.
Kolmannen kerran kun sen polttaa.
- Mitä me oikein teemme? Miksi teemme tämän? - Älä viitsi.
Tämä on hauskaa.
Onko?
En tiedä. Ehkä ei.
Kerro minulle Karinista.
- En tunne häntä kovin hyvin. - Hän on hurmaava.
Gus ja minä olemme onnekkaita naisten suhteen. Karin on ihana.
Mutta Karin...
Meidän ei tarvitse puhua. Etsitään sinulle jotain luettavaa.
- Se on vain... Luottamuksellisesti? - Tietenkin.
Olen huolissani hänestä.
Luulen, että Karinilla on pieniä ongelmia.
- Ehkä sinun ei pitäisi kertoa minulle. - Jotenkin vain...
Luulen, että Karin on epävarma, ja se aiheuttaa ongelmia.
Hän yrittää halata aina kaikkia.
Kaikki ihmiset eivät pidä siitä. Jotkut ihmiset eivät pidä halailusta.
Karin ei tajua sitä. Hän ottaa sen henkilökohtaisesti ja luulee...
Se loukkaa hänen tunteitaan.
En tiedä, mitä asialle pitäisi tehdä.
- Tiedätkö sinä? - Joskus on mukava tuntea kädet ympärillään.
Eikö sinusta?
- Ei. - Älä nyt. Se tuntuu hyvältä.
Ei se tunnu hyvältä. Se sattuu.
Kuten haava tai mustelma?
Kuten palovamma. Kun menee ulos ja jalat jäätyvät, -
ja kun tulee takaisin sisään ja jalat kihelmöivät. Se tuntuu siltä.
Se tuntuu melko tarkalleen tuolta.
Tapahtuuko sama jokaisen kanssa?
Ei oikeastaan Biancan kanssa.
- Mutta kaikkien muiden kanssa. - Et siis anna ihmisten koskea sinua.
Lars, eikö ole vaikeaa elää noin?
Ei oikeastaan, koska minulla on nämä vaatekerrokset.
Se auttaa.
Emme voi muuttaa Karinia.
Mutta voin auttaa sinua.
Tämä menee vielä.
- Kipuja? - Kyllä, mutta kestän ne.
Oletko kunnossa?
- Tämä riittää tältä päivältä. - Kiitos.
Mitä? Kyllä, olen kunnossa.
On tieteellisesti todistettu, että jokaisen lempisana on hänen nimensä. Joten -
jos vain sanot heidän nimensä useasti, kaikki menee hyvin.
Huomaat, että se tekee heidät iloisiksi.
Selvä.
Herra Päivänsäde!
Hän on varmasti Bianca. Tervetuloa. Tulkaa sisään.
Minulla on saappaat, mutta toin kenkäni.
Älä välitä siitä. Baxter kulta?
Lars, tässä on aviomieheni.
Hei, Lars.
Bianca.
Kuinka voitte?
Bianca, onko tämä minulle? Kiitos.
Voiko Baxter tuoda teille jotain juotavaa?
Lars?
Otan oluen.
Ja Biancalle?
Hän ei juo. Hän ei pidä siitäkään, että minä juon, mutta otan vain yhden.
Voin auttaa teitä takkien kanssa.
Hei, tässä on Margo ja hän on Bianca.
Hei, Bianca.
Olen iloinen, että lähetit sen viestin, olisin muuten kauhistunut.
Tuo on niin omituista.
- Se on sairaus. - Mikä sekopää...
Katso häntä. Hän on rakastunut lutkahtavaan palaan silikonia.
- Hänen nimensä on Bianca. - Harrastaako hän seksiä hänen kanssaan?
Kulta, hän on sitä varten olemassa.
- Kuulin, että olette menossa naimisiin. - Kyllä. - Ei.
Kutituskisa!
Voisin tappaa saadakseni tuollaiset hiukset.
Leikkaisin ne näin, että hiukset olisivat edestä pidemmät ja takaa lyhyemmät.
Lars ei ikinä antaisi hänen leikata niitä. Miehet ja pitkät hiukset...
En välitä.
Pidän niistä sellaisina kuin Bianca haluaa niiden olevan.
Tuossa on mies minun makuuni.
Tarvitsen viiniä.
Minä haen.
- Haluaako joku muu? - Ei, kiitos.
Hei, Lars. Bianca on mieletön misu.
- Kiitos. - Parasta on, ettei hän edes tiedä, -
kuinka hottis hän on. Sellaistahan sitä haluaa naiselta.
Että hän pysyy kanssasi, koska ei tiedä, että voisi saada paremman.
Mitä siihen sanotte?
Onko hän notkea?
On.
Oliko sinulla hauskaa?
Oli.
Olen vain niin onnellinen.
Ja niin hän lohdutti itseään kulkiessaan niityllä edestakaisin, -
kaivertaen kirjoituksia puiden kaarnaan sekä runoja hienoon hiekkaan.
Kaikki tämä sopusoinnussa hänen surunsa kanssa. Dulcineaa ylistäen.
Mutta häntä häiritsi kovasti se, ettei paikalla ollut toista erakkoa, jolle kertoa.
- Kipua? - Ei se mitään.
Kyllä minä tuon kestän.
Olet varmasti innoissasi vauvasta.
Etkö halua sedäksi?
Niin...
- Etkö sinä halua ikinä äidiksi? - En tiedä.
Haluan.
Mutta en voi saada omia lapsia.
Se on ikävää.
Biancalla on itse asiassa sama ongelma.
- Hänkään ei voi saada lapsia. - Harmillista.
Hänen äitinsä kuoli kesken synnytyksen.
Kuten sinunkin äitisi.
Teillä on paljon yhteistä.
Lars, olemme oppineet paljon niistä ajoista.
- Asiat ovat nyt paremmin. - Mutta niin voi silti käydä, eikö niin?
Se on todella epätodennäköistä. Se on -
- harvinaista. - Niin, mutta silti mahdollista.
Lars, vedä henkeä.
Ei hätää.
Anteeksi.
Olen pahoillani. Se on niin vaarallista.
- Se on vaarallista. En halua ajatella sitä. - Istu alas. Laita pää polviesi väliin.
Pää polvien väliin ja istu alas.
Pane pää polviesi väliin. Kumarru.
Hyvä on, hyvä on.
- Anteeksi. - Ei se mitään. Hengitä syvään.
Meidän pitäisi hankkia matkapuhelimet.
Sitten voisimme soitella toisillemme milloin vain.
Kävisikö maanantai ja keskiviikko iltapäivisin -
ja sitten lauantaisin ehkä koko päivä?
Sopii? Oletko varma?
Hienoa! Bianca, sopiiko se sinulle?
Bianca haluaa toimia vapaaehtoisena sairaalassa torstai iltapäivisin.
Haluatko?
Entä verenpaineesi?
Mieti kaikkia niitä kaljuja lapsia. Hehän rakastaisivat häntä.
- Totta. - Kerroksittain tästä ja muotoilua tähän...
En tiedä, mitä mieltä olette tästä, mutta...
- Otsatukka? - Pidän tuosta.
- Se on kaunis. Olet kaunis. - Oletko varma? Koska se ei kasva takaisin.
Erilaisia ääniä. Kirjoittanut Veronica Charles.
Kuulen puhelimen soivan.
Hän ei tuosta terveemmäksi muutu, vai mitä?
Ehkä ei.
Hän rakastaa tuota juttua -
koko elämänsä ja se on minun vikani.
- Eikä ole. - Enpä tiedä.
Minähän muutin pois kotoa niin nopeasti kuin pystyin.
En ajatellut häntä koskaan. Sitten me muutamme tänne iki onnellisina -
ja hän muuttaa autotalliin kuin perheen koira.
Ja minä annoin sen tapahtua.
Ei ihme, että hän tilaa laatikkomorsiamen.
Tule tänne.
- Bianca! - Olemme yläkerrassa!
- Mitä täällä tapahtuu? - Sairaalan vapaaehtoisten juhla sotaveteraanitalolla.
- Eikö hän olekin kaunis? - On. Hän näyttää kauniilta.
Asia oli niin, -
meidän piti pelata Scrabblea.
- Oletko varma? - Olen.
Hänen aikataulunsa on jääkaapin ovessa. Katsoitko siitä?
Ei, en katsonut. Taisin unohtaa.
Saisimmeko olla Biancan kanssa hetken kahden?
Kiitos.
Olet tyttöystäväni, miksi minun on katsottava aikataulustasi -
suunnitelmasi tehdäkseni suunnitelmia!
Ympärilläsi on aina ihmisiä. Eikö yksi heistä voi soittaa ja ilmoittaa minulle?
He eivät koskaan riitele.
En pidä hänen äänensävystään.
Kuulehan nyt. Biancalla on oma elämänsä.
Kukaan itseään kunnioittava nainen ei ole aina valmiina täyttämään toiveitasi.
- Mitä nopeammin sen opit, sitä parempi. - Vai niin.
Olet koko päivän töissä. Mitä hänen muka pitäisi tehdä?
Odottaa sinua? Odottaisitko sinä?
Pyytäisikö hän edes?
Hän auttaa yhteisömme vähäosaisempia.
- Sietäisit olla ylpeä hänestä. - Entä minä?
Senkin vauva. Hän on aivan kuin aviomieheni.
Hän tulee kotiin yhdeksitoista.
Hän on tyttöystäväni. Minun ei kuuluisi tarkastaa aikataulua tavatakseni häntä.
Oletko kunnossa?
Miltä hänestä tuntuisi jos vain jättäisin hänet?
- Mitä jos hylkäisin hänet? - Ei hän sinua hylännyt. Hän palaa takaisin.
Mistä minä sen tiedän?
Ihmiset tekevät, mitä haluavat.
- He eivät välitä. - Me kaikki välitämme, Lars.
Ettepä.
Se ei pidä paikkaansa. Voi luoja!
Jokainen tässä kaupungissa -
tekee kaikkensa, jotta Bianca tuntisi olonsa kotoisaksi.
Miksi luulet, että hänellä on niin monta paikkaa, minne mennä -
ja niin paljon tekemistä?
- En tiedä. - Sinun takiasi!
Koska kaikki nämä ihmiset rakastavat sinua!
Työnnämme hänen pyörätuoliaan, ajamme hänet töihin autolla, -
ajamme hänet kotiin, pesemme hänet, puemme hänet, -
herätämme hänet, peittelemme hänet iltaisin, kannamme hänet...
Eikä hän ole pikkuruinen, Bianca on iso tyttö!
Mikään tästä ei ole helppoa meille, mutta teemme sen!
Teemme sen sinun vuoksesi.
Älä siis väitä, ettemme välitä.
Ihmisen kai kuuluu sanoa olevansa järkyttynyt ollessaan poissa tolaltaan, koska hän ei...
- Hei. - Miten peli meni?
Juustotarkastajat rökittivät meidät.
Onko kaikki hyvin? Minä peittelen yleensä Biancan vuoteeseen.
Tiedän.
Kerro hänelle. Halusimme puhua sinulle siitä.
Sinun ei tarvitse enää peitellä häntä. Minä teen sen jatkossa.
Oletko varma? Ei siitä ole vaivaa. Ajattelin, että sinä...
Anteeksi.
- On ollut vain sellainen päivä. - Käy se niinkin.
Se on sinusta kiinni ja...
- Jätän teidät kahden. - Gus.
- Niin? - Kiitos.
- En ole tehnyt mitään. - Olet.
Olen väsynyt.
- Onko minulta jäänyt jotain väliin? - Meillä oli iso riita.
- Ihanko totta? - Kyllä vain.
Onko nuo lapaset kudottu käsin?
Ulkona taitaa olla melko kylmä.
- Lars, oletko tavannut Erikiä? - En virallisesti.
Olet melko kuuluisa täällä.
- Tiedän. - Ja tiukka puristuskin.
Niinpä.
Niin?
- Tule huoneeseeni. - Luulen, että jään tänne.
Hän tuntee olonsa tänään melko surkeaksi.
Jäädään molemmat.
Kosin häntä viime viikolla.
Onneksi olkoon.
Koska suuri päivä on?
Hän vastasi kieltävästi.
Tiedän. En voinut uskoa sitä.
Lopeta! Et voi puhua minulle noin!
Minä en puhu sinulle niin!
Lopetitko huutamisen?
Keskustelin Biancan kanssa, ja hänen kulttuurissaan on sellaisia riittejä, -
rituaaleja ja seremonioita...
Kaikkea sellaista, joiden jälkeen, jos niistä yleensä selviää, -
sinulle kerrotaan, että olet aikuinen.
Eikö kuulostakin hienolta?
Kuulostaa.
- Mistä sinä tiesit? - Tiesin mitä?
Että olet mies.
En osaa sanoa.
Oliko se...
Oliko se seksi?
Oli. Se oli, tuota...
Ei. Se oli oikeastaan seksi, muttei kuitenkaan aivan.
En tiedä.
Hyvä kysymys.
Minun on saatava tietää.
Pidä siitä kiinni.
- Sinun pitäisi kysyä Dagmarilta. - Kysyinkin.
Hän käski kysyä sinulta.
- Voin antaa vain mielipiteeni. - En muuta pyydäkään.
Ei kukaan olekaan yhtäkkiä joko tai.
Sisälläsi on vielä pieni poika. Mutta aikuistut, kun päätät tehdä oikein.
Ei sitä, mikä on sinulle oikein, vaan sitä, mikä on muille oikein.
Silloinkin, kun se sattuu.
Hyvä on. Kuten mitä?
Kuten...
Ettei käytä ihmisiä hyväkseen tai petä naistaan.
Huolehtii perheestään ja myöntää, kun on väärässä.
Tai ainakin yrittää.
Siinä kaikki, mitä tulee mieleeni.
Kuulostaa helpolta, mutta sitä se ei ole.
- Tiedän, koska mikään ei ole helppoa. - Isä oli sellainen.
Hänen ei olisi ollut pakko huolehtia kahdesta lapsesta yksin.
Hän olisi voinut viedä meidät orpokotiin. Ihmiset tekevät niin.
Mutta hän rakasti meitä ja yritti tehdä oikein, vaikka hän ei tiennyt kuinka, -
ja vaikka hänen sydämensä oli särkynyt.
En olisi saanut jättää sinua yksin hänen kanssaan.
Hän oli liian onneton. Se pelotti minua ja minä...
Juoksin karkuun.
Se oli itsekästä.
Ja olen pahoillani.
Kaikki on hyvin.
Selvä.
Nyt olet ylittänyt rajan!
- Olet näpistellyt toimintafiguurejani. - Piilotin ne! En hirttänyt niitä!
Miten tahansa, olet joka tapauksessa liian vanha tuollaiseen. Onko selvä?
- Poista silmukka. - En. - Ota pois se!
Käsitä nyt, Margo! Karhu on kuollut. Onko selvä? Häivy siitä!
Varoitin häntä.
Tämä ei johdu ainoastaan karhusta.
Lopetin seurustelun Erikin kanssa.
Olen pahoillani.
Minulla ei ollut edes hyvää syytä.
Hän ei vain ollut kovinkaan kiinnostava.
Minkä tähden hän sitten oli poikaystäväsi?
Olin yksinäinen.
- Niinkö? - Niin.
- Kiitos. - Ole hyvä.
Hei, mitä te teette perjantai-iltana?
Minulla on koulun johtokunnan kokous. Bianca valittiin, joten...
- Se on hienoa! - Niin on.
Miksi?
Ajattelin, että voisimme mennä kaikki yhdessä ulos joskus.
Kun olen vienyt Biancan, olen vapaa.
Mutta se olisi vain minä...
Siitä tulee mahtavaa, Lars!
Kiitos.
Hieno heitto.
Heitossasi oli liikaa kierrettä.
Tiedän.
Pahoittelen, paikka on täysi. Ensi viikolla on naisten liigan turnaus.
- Eikö mitään? - Käsken naisten lähteä.
Ei käy, Nelson, he repisivät minut.
Onko tuo Lars?
- Hei, kaveri! - Paikka on täynnä.
- Margo, päihitin sinut. - Ei, vaan minä päihitän sinut!
- Onnittelut! - Kiitos.
Tämä oli juuri sitä, mitä tarvitsin. Asiat näyttävät nyt paljon paremmilta!
Kiitos, kun lähdit keilaamaan kanssani, Lars.
En halua...
En halua, että käsität tämän väärin.
En voisi koskaan pettää Biancaa.
Voi ei!
Voi luoja. Toivon, ettet ajatellut niin.
En koskaan tekisi niin.
En koskaan voisi tehdä niin.
Hyvä.
Koska mies ei petä naistaan, ja niin se vain on.
Ilman muuta. Ja vice versa.
Sitä paitsi, tarkoituksenani ei ole varastaa kenenkään poikaystävää.
Eräänä päivänä löydän oman miehen -
ja mekin olemme onnellisia.
Niin se käy. Luulisin.
Kiitos.
Lunta!
Toivoin, että talvi olisi jo ohi.
Nyt on vain suojasää. Talvi on ohi vasta pääsiäisen jälkeen.
Kiitos vielä kerran.
Hei.
Hyvää yötä, Lars.
En ole varma, kuinka hyvin nämä hoidot auttavat.
Etkö?
Mitä sinä ajattelet?
En tiedä.
Olen pahoillani.
Tämä on vaikeaa, koska...
tiedän, että hän rakastaa minua, mutta...
Kosin häntä ja hän vastaa "ei".
Tai "en tiedä".
Tai hän ei sano mitään.
Ei mitään?
Kun olin lapsi, minä puhuin kuin lapsi, -
minulla oli lapsen mieli.
Hei...
Herää!
Hän ei herää. Bianca! Hän taitaa olla tajuton.
- Oletko varma? - Katso minua. Bianca?
- Bianca on tajuton. - Kuuletko minua? Bianca?
- Herää! - Hän näyttää voivan aivan hyvin!
- Soita hätänumeroon! - Hyvä on.
- Hätänumeroon? - En tiedä.
Miksi oletat minun tietävän, mitä tehdä?
He ovat täällä. Soita tohtori Bermanille.
Olen pahoillani, mutta teidän on odotettava täällä.
Kaikki on hyvin. Tohtori on tulossa.
Lars?
Mitä?
Bianca on hyvin sairas.
Eikä ole. Älkää viitsikö, ei hän ole sairas.
Ei hän ole! Lars?
Hän kuolee.
- Mutta... - Luoja!
Pidämme hänet täällä, kunnes hänen tilansa on vakaampi, mutta...
Hän tahtoo mennä Larsin kanssa kotiin tänään.
- Voinko nähdä hänet? - Tietysti.
Mitä?
Anteeksi, mutten ymmärrä tätä.
Miten tämä vaikuttaa Larsiin? Kuinka annoitte tämän tapahtua?
En antanut tämän tapahtua, Lars antoi. Kyse on aina ollut Larsista.
Hän tekee päätökset. Hän löysi Biancan tajuttomana.
Hän sanoi Biancan kuolevan.
- Onko siellä kaikki hyvin? - Hän sai jotain lääkettä. Hän nukkuu.
Haluatko mitään, Lars?
Yövymme tänään yhdessä pinkissä huoneessa.
PARANE PIAN, BIANCA LAURALTA
Tule olohuoneeseen, Lars. Anna Biancan levätä.
Lähetimme Gusin ja Karinin elokuviin.
He eivät halunneet lähteä.
Olen iloinen... Olen iloinen, että he lähtivät.
Tuntuu kauhealta kun tämä tapahtuu näin lähellä lapsen syntymää.
Sellaista elämä on, Lars. Kaikki tapahtuu kerralla.
Toimme vuokaruokaa.
Kiitos.
Pitäisikö minun tehdä nyt jotain?
Ei, kultaseni. Syö vain.
- Tulimme tänne pitämään seuraa. - Se on tapana surun kohdatessa.
Tullaan kylään ja istutaan.
Selvä.
Eikö tunnukin hieman paremmalta?
Kevätväsymys vaivaa. Menemme järvelle. Tahdotko tulla mukaan?
Lars, mikset tulisi mukaan?
Se tekisi kaikille hyvää.
Bianca?
Etkö tahdo nähdä tätä kaunista päivää?
- Onko tulossa myrsky? - Ei säätiedotuksen mukaan.
Minusta se näyttää myrskyltä.
Haluan jaloitella hieman. Otetaan riski.
Lars?
Taidamme katsella vettä.
Emme mene kauas.
- Huuda, jos tarvitset meitä. - Selvä.
- Pidätkö sitä vääränä värinä? - En tiedä, sopiiko se verhojen kanssa?
- Luulisin. Ole varovainen. - Hyvä on.
Gus...
Älä juokse. Lars!
Lars!
Lars pyysi, ettemme pukeutuisi tänään mustiin.
Hän teki niin, jotta muistaisimme, että kyseessä -
eivät ole tavalliset hautajaiset.
Olemme täällä juhlistamassa Biancan merkittävää elämää.
Bianca kurotti pyörätuolistaan -
ja kosketti meitä jokaista meille täysin ennen kokemattomilla tavoilla.
Hän oli opettaja.
Hän oli opetus rohkeudesta.
Bianca rakasti meitä kaikkia.
Varsinkin Larsia.
Varsinkin häntä.
- Hei. - Oletko kunnossa?
Olen.
En tiedä. Johtuu hautajaisista ja äidistä ja isästä.
- Eikö hän olekin uskomaton? - Niin on.
Haluan kiittää sinua...
Gus!
- Näemmekö sinua meillä? - Tietysti.
- Selvä. - Toki.
Hän pyysi, etten surisi, mutten voi mitään.
En minäkään.
Mutta aika parantaa haavat.
Kaikki sanovat niin, joten...
Kai se on tavallaan totta.
Mutta toista hänen kaltaistaan ei enää koskaan tule.
Kaipa meidän pitäisi -
liittyä toisten seuraan.
Haluatko lähteä kävelyllä?
Haluan.
Elämän kaikissa kuvioissa mukana: WWW.DIVXFINLAND.ORG